Človek
Strelec - horčík
S vylučovaním súvisia pochody vedomia, teda myslenie. Za pochody vylučovania však musíme považovať aj tie, ktoré prebiehajú vo vnútri organizmu, ako je napríklad vylučovanie kostry, nervovej substancie atď., aj to sú pochody, kedy je pevné vymodelovávané z tekutého. Úplne zreteľné je to u malého dieťaťa. Tu máme sprvu čo robiť s organizmom, ktorý je prevažne mäkký, tekutý, málo utváraný. Znovu a znovu sa potom kostra spevňuje, kým tento proces nie je ukončený vysunutím druhých zubov, pevný organizmus bol vysunutý z tekutého. Uvedomujeme si, že v tomto okamihu sa éterické tvorivé sily, ktoré boli doteraz pripútané vo výstavbe orgánov, uvoľňujú pre činnosti myslenia a pamäti. Dieťa dosiahlo školskej zrelosti. V tomto pochode máme názorne pred sebou celé gesto eurytmickej hlásky "g". Vieme však tiež, že tento proces je látkovo nesený horčíkom, Rudolf Steiner často upozorňoval, ako dôležitý je pre človeka proces tvorby zubov a akú úlohu pri tom zohráva horčík. Sily horčíka nazývá silami vytláčania. Pôsobenie horčíka je tak rovnaké ako pôsobenie u hlások "G" a "K": vymodelovávať pevné z tekutého a posúvať to k vylúčeniu, pričom sa uvoľňujú žiarivé sily. Veľmi drastický je vylučujúci účinok horkej soli, horká soľ však nie je nič iné ako síran horečnatý.
Tiež v nerastnej prírode sa stretávame s oboma charakteristickými vlastnosťami horčíka. Horčík spevňuje všetky horniny a utvárajúce sily, ktoré sa pri tom uvoľňujú, vtláčajú spevňujúcej sa hornine formu lúčov, vidíme to u nerastov obsahujúcich horčík, napríklad u aktinolitu, azbeste atď. V rastlinnom svete sa táto sunúca sila horčíka prejavuje v procese asimilácie, horčík v chlorofyle tu hrá rovnakú úlohu ako železo v krvi.